Ризик Третьої світової: операція ЗСУ в Курській області перетнула "червоні лінії" США, — FT
![Володимир Зеленський і Джо Байден / архівне фото Президенти України та США](https://focus.ua/static/storage/thumbs/920x465/5/93/b8a81581-54f6857669aa65137fcda406c67b9935.jpeg?v=8018_1)
У Вашингтоні продовжують заперечувати свою причетність до операції ЗСУ в Курській області, пишуть журналісти, адже Київ, зі свого боку, міг узяти приклад з Ізраїлю і перетнути "червоні лінії" Білого дому.
Своєю операцією в Курській області Україна могла перетнути не тільки російський кордон, а й так звані "червоні лінії", які були встановлені Сполученими Штатами Америки. Про це йдеться в матеріалі Financial Times.
З першого дня повномасштабної війни Вашингтон наполягав на тому, що його перша цiль — допомога Києву в захисті території та збереженні суверенної держави. Усі пропозиції про те, що бойові дії можуть перенестися на російську територію, розглядалися як небезпечні.
Уже після початку наступу в Курській області український президент негативно відгукувався про обмеження Заходу на використання озброєння, адже "наївна та ілюзорна концепція "червоних ліній" не працює і зовсім "розвалилася".
Друга цiль США полягала в тому, щоб будь-якими способами уникнути початку Третьої світової війни, і якби стояло питання, чи то далі допомагати Україні, чи то завадити початку глобального конфлікту, то Білий дім обрав би друге, йдеться в матеріалі.
Окремо в публікації нагадують про нещодавню книжку журналіста Девіда Сенгера, де йшлося про те, що Джо Байден у розмові з помічниками припустив, що український президент Володимир Зеленський нібито "навмисно намагається втягнути Америку в Третю світову війну".
Обмеження для України: чого зволікають у Вашингтоні
Київ і Вашингтон по-різному ставляться до ризику, пишуть автори матеріалу. У Білому домі, надаючи ЗСУ різне озброєння, додатково висувають різні умови. Те ж саме стосувалося і РСЗВ HIMARS, коли був поставлений радіус дії. У травні США дозволили використовувати цей вид озброєння по військових цілях на території РФ, але Україна далі наполягає на тому, щоб будь-які заборони були зняті.
"Українці вже давно скаржаться, що обережність їхніх наймогутніших союзників означає, що їм доводиться воювати з однією рукою за спиною. Росія може вільно завдавати ударів углиб України, але Україні заборонено завдавати ударів у відповідь", — ідеться в повідомленні.
А ось що стосується наступу в Курській області, то уряди Києва і Вашингтона продовжують стверджувати, що американці не були проінформовані про проведення операції. При цьому автори матеріалу говорять про те, що в інтересах США продовжувати заперечувати пряму причетність до планування наступу.
Крім того, Україна могла взяти приклад з Ізраїлю, який робив різні кроки без схвалення Білого дому.
"Наразі у Вашингтоні з обережним оптимізмом дивляться на Курський наступ — хоча і залишаються сумніви в тому, чи зможуть київські війська утримати захоплену ними територію і протистояти російським атакам на сході України. Американці, як і раніше, мають намір уникати прямого конфлікту з Росією і серйозно ставляться до загрози ядерного конфлікту", — йдеться в повідомленні.
Деякі західні аналітики взагалі вважають, що бойові дії в Курській області навпаки спростували ядерні погрози Кремля. Представник університету Сент-Ендрюс Філліпс О'Браєн заявив, що вторгнення на російську територію завжди було останньою "червоною лінією" президента Володимира Путіна і українці "марширують прямо по ній".
Водночас, як показала практика, це не межа і Москва не готова до застосування ядерної зброї. Це могло б статися в тому випадку, якби Володимир Путін відчув загрозу для свого режиму.
Нагадаємо, 26 серпня повідомлялося, що США чекають розвитку операції ЗСУ в Курській області, писали у WSJ. Вашингтон дає Києву простір для проведення Курської операції, втім, за повідомленням офіційних осіб, Сполучені штати уникають публічного залучення до цього питання, пише видання.
25 серпня стало відомо, що США і Британія передавали ЗСУ супутникові знімки з Курської області, писали в NYT. Анонімні американські чиновники діляться, що в руках Сил оборони також опинялися різні розвідувальні дані. Українські командири мали їх використовувати для того, щоб стежити за ворожими підкріпленнями, а не для наступу.